KURZUS: Gyártási folyamatok tervezése és minőségbiztosítása

MODUL: I. modul: A gyártástechnológia alapjai

2. lecke: A vállalat - mikrogazdaság - mint rendszer

|  | Tanulási útmutató
| Tevékenység
| fogalmazza meg, mit értünk rendszeren, jegyezze meg, mikből épül fel a rendszer, fogalmazza meg, mi az elemek szerepe a rendszerben, fogalmazza meg, mit értünk a rendszer bemenetén és kimenetén, jegyezze meg, mi a rendszer működésének lényege, sorolja fel, funkciójuk szerint milyen elemei lehetnek a rendszernek, jegyezze meg a végrehajtó és az irányító elemek funkcióit, fogalmazza meg, hogy a munkafolyamat révén hogyan és mivé alakulnak át a rendszer bemenetei, fogalmazza meg, hogy a vállalat szempontjából hogyan valósul meg az árutermelés révén az értékképző folyamat, fogalmazza meg, mi a hírfolyamatok szerepe a rendszerben, jegyezze meg a termelés stratégiai fejlődésének négy szakaszát, és jegyezze meg az egyes szakaszok jellemzőit.
| Követelmények
| Ön akkor sajátította el megfelelően a tananyagot, ha
| a rendszer működésére vonatkozó állításokról el tudja dönteni, hogy azok igazak vagy hamisak, felsorolásból ki tudja választani a rendszer elemeit, felsorolásból ki tudja választani a rendszer egyes elemeinek funkcióit, felsorolásból ki tudja választani a rendszerre jellemző munkafolyamat jellemzőit, a vállalati értékképzés folyamatára vonatkozó állításokról el tudja dönteni, hogy azok igazak vagy hamisak, a hírfolyamatokra vonatkozó állításokról el tudja dönteni, hogy azok igazak vagy hamisak, sorrendbe tudja állítani a termelés stratégiai fejlődésének szakaszait, a termelési stratégiára jellemző állításhoz párosítani tudja a stratégia megnevezését, felsorolásból ki tudja választani a termelési stratégia adott fejlődési szakaszára jellemző állítást.
| Tananyag
| 2.1. Rendszerelméleti alapok
| 2.1.1. A rendszer fogalma és jellemzése
| Legáltalánosabban értelmezve a rendszer fogalmát a következőképpen definiálhatjuk:
| Rendszer alatt valamely közös ismérv alapján együvé tartozó, egymással meghatározott kapcsolatban levő elemek (objektumok) jól körülhatárolható csoportját értjük.
| Feltételezve egy magasabb rendű rendszert, annak logikai modelljét az 1. ábra szemlélteti.
A rendszer logikai modellje
1. ábra
| A rendszer legkisebb része az elem. A rendszer több, de legalább kettő elemből épülhet fel. Ezek az elemek azonos vagy különböző feladatot láthatnak el, s ettől függően azonos vagy különböző funkciót töltenek be. Az egyes elemek valamilyen "cél" érdekében együttműködnek, egymással kapcsolatban vannak. Az elemek száma, funkciójuk és kapcsolatuk alkotja a rendszer struktúráját.
| A rendszer nemcsak egy adott környezetben létezik, hanem azzal kapcsolatba is kerül. Azt a helyet, amelyen a rendszert a külvilág közvetlen hatása éri a rendszer bementének nevezzük. Hasonlóképpen a kimenet a rendszernek az a helye, amelyen közvetlenül hat a külvilágra.
| A rendszer működési lényege az, hogy a rendszer bementén érkező hatásokat (anyag, energia, információ stb.) a rendszer elemei átalakítják (konvertálják, transzformálják), és a kimeneten (termék, információ stb. formájában) kibocsátják. Közben azonban az elemek is megváltoznak.
| A transzformáció az a rend (törvény, szabály), amely szerint a bemeneti értékek a rendszerben átalakulnak kimeneti értékké.
| 2.1.2. A rendszerek felépítése, kölcsönös helyzete
| A rendszerek funkciójuk szerint tipizálható elemekből állnak. Megkülönböztetünk
| irányító elemeket, és végrehajtó elemeket.
| A végrehajtó elem (operátor) funkciója az, hogy a rendszerbe érkező bemeneti értéket alakítsa kimeneti értékké. A rendszerbe érkező anyagokat, energiákat, információkat tehát a végrehajtó elem alakítja át (transzformálja) kimeneti értékké.
| A gazdasági rendszer (vállalat) szempontjából ilyen végrehajtó elemnek kell tekinteni mindazon egységeket, szerveket, amelyek az anyagokat, árukat, termékeket, munkatárgyakat mozgatják, alakítják, a munkafeltételekről gondoskodnak (anyag, munkaeszköz, munkaerő stb.). A folyamat megvalósításához azonban szükség van olyan elemekre is, amely az átalakítás előírásait, szabályait, módozatait, minőségjellemzőit stb. meghatározza, előírja, előírt értéken tartja. Ezt a funkciót ellátó elemet irányító elemnek (regulátor) nevezzük.
A vállalat szabályozási folyamata
2. ábra
| Egy végrehajtó és egy irányító elem együtt - tevékenysége, funkciója révén - szabályozási kört alkot. Egy-egy ilyen szabályozási kört a rendszer alrendszerének nevezzük. Egy-egy alrendszer természetesen nem csak kettő, hanem több elemből is összetevődhet. Lényeges kritériuma azonban, hogy saját belső irányító elemmel rendelkezzék.
| 2.2. A vállalat és környezete
| 2.2.1. A gazdasági folyamat
| Az előbbiekben foglaltak szerint a vállalat rendeltetése általában áruk (használati értékek) termelése, célja nyereség-profit elérése az áruk realizálása által. A cél eléréséhez a rendszer erőforrásokat (anyag, energia, munkaerő, információ) vesz fel környezetéből, melyeket átalakítva új használati értéket ad át a környezetének, s egyben nyereséget (többletértéket) is realizál. A vállalati működés egyszerű logikai modelljét mutatja a 3. ábra.
A vállalati működés logikai modellje
3. ábra
| Látható, hogy a vállalati működés egyszerű logikai modellje teljesen megfelel az 1. ábra szerinti rendszer logikai modelljének. A bemenet itt konkretizálódik a gazdasági rendszerbe bevitt és ott felhasznált erőforrásokban, míg a kimenet az előállított termékstruktúrában.
| A gazdasági rendszerben végbemenő állapotváltozások sorozatát gazdasági folyamatnak nevezzük.
| A gazdasági folyamatok három részre tagolódnak
| munkafolyamatok, értékképző folyamatok hírfolyamatok.
| 2.2.2. A munkafolyamat
| A gazdasági rendszer működésének eredménye általában konkrét használati értékek formájában jelentkezik. E folyamatot közelebbről vizsgálva, részfolyamatokra bontva a következőket tapasztaljuk:
| a gazdasági rendszerbe valamilyen kiinduló állapotban levő anyagok, energiák és munkaerő érkezik a környezetből, ezek a gazdasági rendszerbe érkező anyagok, energiák a munkateljesítmény révén a rendszeren belül állapotváltozások sorozatán mennek keresztül, azaz más használati értékké alakulnak át, közben természetesen munkaerő is elhasználódik, az átalakult anyagok, energiák valamilyen végállapotukban, általában új használati értékként, elhagyják a rendszert és kilépnek a környezetbe.
| A munkafolyamat lényege tehát abban van, hogy a rendszer a bemenetein fellépő használati értékeket más használati értékké alakítja át, azaz a régi használati értéket elfogyasztja és új használati értéket állít elő. A munkafolyamat tehát anyag- és energiaátalakítási folyamat. A gazdasági rendszerben az anyag, és energiaátalakítás különböző technikai eszközök és emberi munkaerő által megy végbe, meghatározott tevékenységek (műveletek) révén. E tevékenységek térben és időben meghatározott módon egymáshoz kapcsolódnak, azaz tevékenységláncolatot képeznek.
| Az ipar és a mezőgazdaság között különbség van a termelési és a munkafolyamat alakulásában. Az iparban a termelési folyamat és a munkafolyamat (néhány kivételtől eltekintve, mint pl. öntvények öregbítése, festés utáni szárítás stb.) időben egybeesik és azonos. A mezőgazdaságban a termelési és a munkafolyamat időben nem esik egybe, a termelési folyamat ideje hosszabb, mint a munkafolyamaté. Például gabona termelésekor a munkafolyamat (leegyszerűsítve) a talaj előkészítse, a vetés és a betakarítás. Maga a termelés általában több hónapig tart, ebből a munkatevékenység azonban csak néhány napot vesz igénybe.
| 2.2.3. Az értékképző folyamat
| A gazdasági rendszerben végbemenő anyag- és energiaátalakítás (munkafolyamat) - az árutermelés viszonyai között - egyben értékképző folyamat is, amennyiben a kifejtett munka (élő- és holtmunka) a termékben értékké tárgyiasul. Az iparvállalatnál az értékképzés, illetve annak realizálása sajátosan fejeződik ki, melyre itt mi nem térünk ki. A mi szempontunkból a következő kiemelése a lényeges:
| a vállalatnál a rendeltetésének megfelelő használati értékek előállításához felhasznált erőforrások költségként jelentkeznek, a ráfordítások költségeit a vállalat az áruk értékesítése által nyert bevételből fedezi, az árbevétel és a vállalati költség különbözete jelenti azt a nyereséget, melyre a vállalat működése során törekszik.
| 2.2.4. A hírfolyamat
| A munkafolyamathoz és értékképző folyamathoz kapcsolódó hírfolyamat lényegében nem más, mint ezen folyamatokra vonatkozó ismeretek összessége és dokumentálása. A rendszerbe érkező, illetve a munkafolyamat és értékképző folyamat során keletkező információk is állandó állapotváltozáson mennek keresztül, ezért is beszélhetünk hírfolyamatról.
| A hírfolyamatok képezik a vezetés alapját, a hírfolyamatokhoz rendelt tárgyi- és személyi tényezők pedig a vezetés szervezetét. A végrehajtás - és a vezetés szervezetének egysége képezi a rendszer szervezetét.
| A hírfolyamatnak sok forrása, számos összetevője van. Ezek közül egyesek a rendszerbe belépő anyagra, energiára, munkaerőre vonatkoznak, mások a rendszeren belül lezajló anyag- és energiaátalakítási-, valamint az értékképző folyamatokra, ismét mások a rendszerből kilépő termékekre, szolgáltatásokra, a piaci viszonyokra stb.
| A hírfolyamat leglényegesebb eleme az információ. Az információ - legáltalánosabb megfogalmazása szerint - a számunkra új ismeretet hordozó jelek tartalmi jelentése.
| 2.3. A termelési funkció és környezete
| A legtöbb szervezetben a termelés más szervezeti funkciókon keresztül, közvetve kapcsolódik a külső környezethez. Vizsgáljuk meg a termelés és a többi szervezeti funkció, valamint a környezet között fennálló kapcsolatot, melyet a 4. ábra mutat.
A termelés kapcsolatai
4. ábra
| A termelési funkció kapcsolata más szervezeti funkciókkal és a környezettel:
| az értékesítési részleg - a marketing funkció egyik karja - fogadja a megrendeléseket; a technológia és a fogyasztói igények változásának jelzéseit az innováció közvetíti; a gépek beszerzéséhez szükséges tőke a pénzügyi funkciótól érkezik; a munkaerő a személyzeti funkciótól jön; a vásárolt alkatrészek és a nyersanyagokat a termelés a beszerzési funkción keresztül kapja; a terméket pedig az elosztási funkció szállítja le. a funkciók közötti információ áramlását az információ funkciója biztosítja.
| Így, bár számtalan kölcsönhatás lehet a vállalat és környezete között, ebben a termelési funkció ritkán vesz részt közvetlenül. A termelési funkció (vagy ahogy néha hívják, a "technikai mag") megóvását a közvetlen környezeti befolyástól több tényező is szükségessé teszi:
| a közvetlen érintkezés zavaró hatással lehet magára a transzformációs folyamatokra (ha az értékesítő vagy az ügyfél közvetlen kapcsolatban állna azokkal, akik a termelést operatív módon irányítják, és meglehetősen sűrűn változó igényeiket érvényre akarnák juttatni a termelés során, akkor az teljesen szétzilálhatná a termelési folyamatot.); az inputok felhasználása és az outputok kibocsátása (azaz a transzformáció) gyakran gyorsabb ütemben történik, mint amilyen a beérkezés, ill. az értékesítés sebessége; bizonyos technológiák esetében (például összeszerelő szalag, folyamatos gyártás) a transzformáció - rövidtávon - sokszor függetlenül működik az értékesítési lehetőségtől, ill. annak ütemétől a magasabb hatékonyság, ill. a termelés leállításából és újraindításából fakadó jelentős költségek kiküszöbölése érdekében. azok a menedzseri képességek, amelyek az átalakítási folyamatban végzett sikeres tevékenységhez szükségesek, gyakran különbözőek azoktól, amelyek egyéb rendszerekben, például a marketing és a személyzeti tevékenységben kellenek.
| A fogyasztók és a vállalat közötti kapcsolat intenzitásának növekedésével a termelésnek a többi funkcióival minden eddiginél kiterjedtebb és hatékonyabb kommunikációt kell folytatnia, ami a funkciók közötti horizontális kapcsolatrendszer erősítését, bővítését követeli meg. Ennek ideális eszköze a korszerű információ technológia, és az anyagok áramlását az egész vállalaton át követő logisztika.
| 2.4. A termelés szerepe a vállalati stratégiában
| A siker elérése érdekében egy vállalatnak értékelnie kell a termelés szerepét, tudnia kell, hogyan illik bele a vállalat működésébe, milyen képességekkel támogatja és befolyásolja a vállalat átfogó stratégiai céljait. Erős versenykörnyezetben a vállalat nem engedheti meg magának, hogy ne használja ki az összes erőforrását. Ha a termelési funkciónak nem engedik meg, hogy hozzájáruljon a vállalati célok eléréséhez - vagy ami még rosszabb, nem is várják el ezt a hozzájárulást -, akkor nincs sok esély a hosszú távú sikerre.
Az értéklánc Porter felfogásában
5. ábra
| A termelés stratégiai szerepének négy fejlődési szakaszát különbözteti meg a vállalati célok támogatása függvényében. E négy szakaszban a vállalat felső vezetése és a termelés menedzserei egészen másképp ítélik meg a döntéseket és a választási lehetőségeket.
| 1. szakasz: Befelé semleges. A gyártói képességet néhány egyszerű döntés eredményének tekintik a kapacitásra, a létesítmények elhelyezésére, a technológiára és a vertikális integrációra vonatkozóan. E kérdésekben jellemzően a felsővezetés dönt, szakértők segítségével. A vállalat saját termelési részlege csak napi, a termékek konkrét elkészítésére vonatkozó problémák kezelésére hivatott. A termelésben dolgozó munkások és menedzserek általában alacsonyan képzettek. Állandó teljesítménymérés folyik, hogy a felsővezetés időben értesüljön minden változásról a megfelelő ellenlépések megtétele érdekében. A cél a gyártási potenciál negatív hatásainak minimalizálása. A folyamattechnológia fejlesztése nagyon lassú. A menedzsment kevés beruházási kockázatot vállal a gyártás területén.
| 2. szakasz: Kifelé semleges. Ez a szakasz termelés-intenzív szervezetekben, ill. a "gyárkéményes" iparágakban, pl. az acéliparban található meg. A gyártás viszonylag standardizált és egyszerű. Folyamattechnológiai beruházásra akkor kerül sor, ha a versenytársak is változtatnak. A felsővezetést leginkább az erőforrás-allokációs (tőkeberuházási) döntések foglalkoztatják. Az új technológiák bevezetésénél a versenytársaknak való megfelelést keresik és az új technológiát inkább kívülről vásárolják, mint fejlesztik. A termelési funkció technológiailag teljes mértékig kézben tartott, nagyon kevés változtatás jellemzi, ha van akkor is kis mértékű. A termelés szervezése is viszonylag egyenletes körülmények között zajlik, nincs nagy ingadozás az ütemezésben, mennyiségekben.
| 3. szakasz: Befelé támogató. Ebben a szakaszban a termelésre vonatkozó döntések a vállalati stratégia támogatása érdekében születnek, ami lényeges változás a megelőző szakaszok semlegességéhez képest. A termelési részleg saját hatáskörében hozhatja a döntéseket, amelyek összhangban vannak az átfogó célokkal. A vállalati stratégiát olyan terminológiára fordítják, ami érthető a gyártás számára. A termelési funkció hosszú távú, kreatív látásmóddal rendelkezik, de csak addig a pontig, amíg ez a kreativitás megfelel a már létező vállalati stratégiának.
| 4. szakasz: Kifelé támogató. Ebben a szakaszban a termelés nem csak támogatja a vállalati stratégiát, hanem hozzájárul annak fejlesztéséhez is. A termelési funkció adja a vállalat versenyelőnyét, pl. az alacsony költséget, vagy a magas minőséget. A döntések hosszú távúak. Nem csak a gépekbe ruháznak be, hanem az emberekbe és a rendszerekbe is. Egy ilyen vállalatnál a termelési funkció - a többi funkcióhoz hasonlóan - proaktív (előrelátóan cselekvő, a változásoknak elébe menő) szerepet játszik. Az egyes funkciók közötti formális és informális kommunikáció intenzív. Horizontális szerkezet jellemző, ahol egyik funkció sem fontosabb a másiknál.
| A négy szakasz elmélete a gyártó iparágakra épül, de egy szolgáltató vállalat menedzsere hasonló stratégiai döntésekkel kerül szembe. A versenyelőny fenntartása érdekében tehát a szolgáltató vállalatnak is a 4. szakasznak megfelelő vállalati stratégia felé kell törekednie.

|  | Önellenőrző kérdések
| 1. Döntse el, hogy az alábbi állítás igaz vagy hamis!
A rendszer a bementén érkező hatásokat átalakítja, és a kimeneten az átalakított hatásokat kibocsátja. |
| 2. Jelölje meg, funkciójuk szerint milyen elemei lehetnek a rendszernek!
| a) Irányító.
| b) Kibocsátó.
| c) Végrehajtó.
| d) Ellenőrző.
| e) Tervező.
| 2. Jelölje meg az alábbiak közül a rendszer végrehajtó elemeinek funkcióit!
| a) A munkafeltételekről gondoskodnak.
| b) Az átalakítás jellemzőit határozzák meg.
| c) A termékeket, munkatárgyakat mozgatják.
| d) Az anyagokat, árukat alakítják.
| e) Az átalakítás szabályait írják elő.
| f) A minőségjellemzőket határozzák meg.
| 3. Jelölje meg az alábbiak közül a rendszerre jellemző munkafolyamat jellemzőit!
| a) A munkafolyamat során az anyag, és energiaátalakítás kizárólag emberi munkaerő által megy végbe.
| b) A rendszer a bemenetein fellépő használati értékeket más használati értékké alakítja át.
| c) A munkafolyamat a régi használati értéket elfogyasztja és új használati értéket állít elő.
| d) A gazdasági rendszerbe érkező bemenetek átalakítása során a munkaerő újratermelődik.
| 4. Döntse el, hogy az alábbi mondat tagmondatai igazak vagy sem, illetve azt, hogy van-e összefüggés a tagmondatok között!
A: Mindkét tagmondat önmagában igaz, továbbá ok és okozati összefüggés van köztük. B: Mindkét tagmondat igaz önmagában, de ok és okozati összefüggés nincs köztük. C: Az első tagmondat igaz, a második hamis. D: Az első tagmondat hamis, a második igaz. E: Mindkét tagmondat önmagában is hamis.
Az árbevétel és a vállalati költség különbözete jelenti a vállalat számára a nyereséget, mert az árbevétel mindig magasabb, mint a költség. |
A | B | C | D | E
| 5. Döntse el, hogy az alábbi állítás igaz vagy hamis!
A vezetés alapját a hírfolyamatok képezik, a hírfolyamatokhoz rendelt tárgyi- és személyi tényezők pedig a vezetés szervezetét. |
| 6. Állítsa sorrendbe a termelés stratégiai fejlődésének szakaszait!
1. 2. 3. 4. |  |
| 7. Jelölje meg, hogy a termelési stratégia melyik fejlődési szakaszára jellemző az alábbi megállapítás! "A termelési funkció hosszú távú, kreatív látásmóddal rendelkezik, de csak addig a pontig, amíg ez a kreativitás megfelel a már létező vállalati stratégiának."
| a) Befelé semleges.
| b) Kifelé semleges.
| c) Befelé támogató.
| d) Kifelé támogató.
| 8. Az alábbi megállapítások közül melyik jellemző a termelési stratégia kifelé támogató szakaszára?
| a) A termelési részleg saját hatáskörében hozhatja a döntéseket, amelyek összhangban vannak az átfogó célokkal.
| b) A vállalat saját termelési részlege csak napi, a termékek konkrét elkészítésére vonatkozó problémák kezelésére hivatott.
| c) A termelési funkció adja a vállalat versenyelőnyét, pl. az alacsony költséget, vagy a magas minőséget, és proaktív szerepet játszik.